Mit navn er Archibald. Archibald Suchot.
Jeg er ingeniør og har tilbragt ti år i Afrika, -
- hvorjeg byggede mange nyttige ting.
Det er faktisk i Afrikas troper, at vores historie begynder.
Men det her er Connecticut, -
- og her er huset, jeg boede i, inden jeg forsvandt.
Men den historie kan mit barnebarn bedre fortælle.
Han er en dejlig dreng, der bærer navnet...
Hvor er han nu henne?
Og hunden er også forduftet. Alfred!
"Bare vent og se. Han bliver en glimrende vagthund."
Hvad er det lige præcis, han skal bevogte?
Du kunne godt tage at svare, nårjeg kalder.
Arthur?
Hjælp! Vi bliver angrebet! - Slap af, det er bare bedstemor.
Undskyld. Jeg var i Afrika. - Var det en god tur?
Jeg besøgte et stammefolk sammen med bedstefar.
Bedstefar satte et malet lærred op, så dyrene ikke kunne finde os.
Vi var nærmest usynlige. - Men ikke lugtfri.
Har du været i bad? - Nej, forjeg fandt den her bog.
Den viser opfindelserne, bedstefar lavede til stammefolkene.
Han var mere interesseret i dem end i sin egen stamme.
Han udviklede et helt kunstvandingssystem.
Det var faktisk romerne, der opfandt det. De kaldte dem "akvædukter".
Den stamme harjeg aldrig hørt om.
Det er en meget gammel stamme. Deres høvding hed Cæsar.
Ligesom salaten? - Ja, netop.
Læg bogen på plads. Vi skal ud at købe ind.
Må jeg ikke nok køre hjem? Bedstefar lod mig altid...
Bedstefar er her ikke, og det er mig, der bestemmer.
Goddag, fru Suchot. Det er en fornøjelse at se Dem.
Tak, hr. Betjent. I lige måde. Farvel.
Arthur, her er indkøbssedlen.
Jeg går lige et ærinde. Vi mødes bare henne ved kassen.
Må jeg købe sugerør? - Lige så mange, du vil.
Fulgte han efter Dem? - Det tror jeg ikke.
Værsgo. Den er klar. - Hvor er det bare dejligt.
Hvad skylderjeg? - Intet. Gå så, før han ser Dem.
Hvordan skal jeg dog takke Dem? - Det var mig en fornøjelse. Af sted.
Jeg vil høre, hvordan det gik. - Jeg ringer til Dem i morgen.
Arthur...
Det skal du ikke tænke på. Smut du ud og leg, mens det stadig er lyst.
Verdensmesteren!
Alfred!
Se godt efter, Alfred. Du skal nu bevidne tilblivelsen -
af det største kunstvandingsanlæg på egnen.
Større end bedstefars. Bedre end Cæsars.
Det her er Arthurs opfindelse.
Sådan.
Gud stå mig bi.
Alfred, tillykke! Vores opfindelse vil gå over i historien!
Der er telefon.
Det er sikkert præsidenten, der ringer for at lykønske mig.
Jeg har bygget et kunstvandingsanlæg ligesom Cæsar.
Er det min skattemus? Hvem er ham Selzar?
En af bedstefars kolleger. Jeg fulgte bare bedstefars tegninger.
I skal se det, når I kommer. Hvor er I nu?
Vi er stadig inde i byen. - Så må I se det i morgen tidlig.
Nej, vi kan desværre ikke komme, Arthur.
Men du skal vide, at vi tænker på dig, -
for i dag er det din fødselsdag!
Tillykke med fødselsdagen! - Du troede nok, vi havde glemt det.
At fylde 10 er noget særligt. Du er en stor dreng nu.
Hvad synes du om gaven? - Vi harjo ikke købt nogen!
Jeg har aftalt med bedstemor, I tager ind til byen, og så må du selv vælge.
Bare det ikke er for dyrt. Det var kun for sjov.
Men vi ses snart. Og så må du have en rigtig dejlig fødselsdag!
Det var ikke præsidenten.
Du er verdens bedste bedstemor. - Og du er det bedste barnebarn.
Pust dem nu ud.
Gaverne først.
Den her er fra Alfred.
Jeg har aldrig haft en helt ny før. Tak, Alfred.
Vent, til du er udenfor. Det ville jeg sætte pris på.
Og den her er fra mig.
Den er virkelig flot.
Hvordan har du bagt kagen? Ovnen virker jo ikke.
Det er fru Kerman, der har bagt den. Kan du lide den alligevel?
Den er fantastisk. Den er bare for stor til tre.
Du må ikke dømme dem for hårdt. De gør deres bedste.
Jeg er et helt år på kostskole i England.
Så kommerjeg hjem på ferie, og så er de her ikke engang.
Men jeg er efterhånden vant til det. De er der aldrig på min fødselsdag.
Vent. Du skal ønske.
Jeg ønsker mig, når jeg har fødselsdag igen, -
at bedstefar kan være her sammen med os.
Pust dem hellere ud. Der skulle nødigt komme stearin på kagen.
Hver eneste aften var der den mest pragtfulde solnedgang.
Og det var i dette landskab, at din mor kom til verden.
Mens jeg lå og fødte, tegnede bedstefar det her.
Hvem er det? - Bogo-matassalajerne.
Din bedstefar hjalp dem med at skaffe vand, og som tak -
gav de ham en pose rubiner.
Jeg kunne fortælle natten lang. - Fedt. Så gør det.
Ikke i aften. Måske i morgen. Jeg skal rydde op...
Bare en lille smule. Det er min fødselsdag.
Så et lille øjeblik, da.
Bogo-matassalajerne var meget høje.
De tror på, at naturen har givet alting et modstykke.
De ledte efter deres i århundreder for at opnå harmoni.
Fandt de dem så? - Ja. De boede lige i nærheden.
Og der var det ved dem, at de ikke var større end en tand.
De kaldte dem minimoyserne.
Blev de gode venner? - Meget. De blev uadskillelige.
Det ene folk var umanerligt høje, det andet umanerligt små.
Og kun i fællesskab kunne de opleve verden som en helhed.
Det her er prinsesse Selenia, datter af minimoysernes konge.
Hvor er hun smuk.
Det er jo fantastisk. - Ja.
Og kongen fortalte bedstefar, hvordan man finder dem, når man vil.
Det sagde din bedstefar i hvert fald, når han var lettere beruset.
Jeg vil også gerne møde minimoyserne.
Men nu skal du sove.
Sov sødt.
Vi savner dig, Archibald.
Rigtig meget.
Nej!
Hej med dig, knægt.
Flot kast.
Hr. Davido, De forskrækkede mig. - Om forladelse.
Man gør nok rent, hvad? - Hvad vil De?
Så er det behørigt berigtiget. - De spilder ikke tiden.
Jeg var i kirke her til morgen... - Jeg har da aldrig set Dem der.
Jeg sidder nede bagved.
Til stede var borgmesteren, der godkendte dokumentet, -
der ophæver Deres ejendomsret pga. Manglende huslejeindbetalinger.
Og ved De, hvem der også var til stede? Notarius og politimesteren, -
der begge to underskrev denne udsættelsesbegæring.
Og skriver Deres mand ikke under inden 48 timer, -
harjeg pligt til at smide Dem ud, -
uanset om Deres vasketøj er tørt eller ej.
De skulle også tage at hænge ham til tørre.
Bliver vi sat på gaden? - Det erjeg bange for.
Den blodsuger giver aldrig op. - Hvad med rubinerne, bedstefar fik?
Bedstefar gemte dem et sted i haven. Jeg gravede efter dem i ugevis, -
men de er så godt gemt, at jeg ikke har kunnet finde dem.
Hvad nu?
Skulle jeg bare sidde og trille tommelfingre? Jeg vil finde skatten!
Sin bedstefar op ad dage.
Du skulle tage at finde min bil i stedet for at sidde og glo.
Kan jeg hjælpe?
Undskyld...
De kom forbi ude hos os engang.
De sagde, at hvis vi ville af med nogle møbler eller nipsting...
Den her er fra min private samling. Jeg ville høre, om den er noget værd.
Er det en fastelavnsmaske?
Nej, den er afrikansk. Den har tilhørt bogo-matassalajernes høvding.
To dollars. - To?
Men den erjo uvurderlig.
To en halv, ikke mere. Der er ikke salg i eksotiske ting.
Folk vil have praktiske, moderne ting, De ved nok.
Du kan umuligt have skjult skatten uden at efterlade en ledetråd.
Noget, der vil sætte os på sporet af den.
"Maltazard. M den Modbydelige."
Jeg håber at få den ære at møde Dem, prinsesse.
Men indtil da, tillad mig at stjæle et kys.
Du er bare misundelig.
Jeg vidste det!
"Vil du til minimoysernes land, så lyt til Shakespeare."
Shakespeare? Hvilken stamme kommer han fra?
Huset er her, og syd er den vej.
Træet, nissen og månen.
Det hele er der. Alfred, vi har fundet det!
Ikke så hastig, unge mand. - Arthur, du må ikke lege herinde.
Det må De undskylde.
Hvem er det? - De vurderer din bedstefars ting.
Du må ikke sælge dem. - Jeg har ikke noget valg.
Jo, vi har. Her er kortet til minimoysernes land. De er her.
Bedstefar tog dem med fra Afrika. De kan sikkert føre os til skatten.
Du er en stor dreng. Du tror vel ikke på, -
at der vimser alfer rundt i haven, der vil forære dig en pose rubiner.
Jeg sludrede bare med mit barnebarn.
Vi ser også gerne på Deres smykker. - Der er ikke ét smykke i hele huset.
"Visse ord skjuler andre. William S." S som i Sokrates?
Som i Shakespeare.
Tæt på. - Ja.
Kom hellere i gang, inden jeg ombestemmer mig.
Kom, Arthur.
300 dollars. - Ikke meget for 30 års minder.
Hvis jeg får en god pris for tingene, vanker der mere.
Fru Suchot? Fréderic de Saint-Clair, stævningsmand og foged.
Jeg kommer vist lige i rette øjeblik. Jeg skal inddrive en gæld, De har -
til en vis hr. Ernest Davido, lydende på 252 dollars.
Inklusive strafgebyr og sagsomkostninger -
beløber det sig til 295 dollars og 5 cent.
Må jeg?
Her er Deres byttepenge.
Det er mor. Går det godt? - Fint. Vi gør hovedrent.
Her var vildt meget ragelse, men nu har bedstemor smidt det hele ud.
Du må ikke gøre dine forældre kede af det. Lagde du bare på?
Den gjorde det af sig selv. - Hun ringer nok igen.
De har kappet telefonforbindelsen. Kan du ikke se, hvad der foregår?
Deres fælde er lige så langsomt ved at lukke sig om os.
Men så længe jeg stadig lever, får de ikke vores hus.
Det er garanteret reparatøren.
De kommer lige i rette tid. Vores telefon er blevet lukket.
De kunne godt advare folk... - Jeg er ikke fra telefonvæsenet.
Jeg er fra el-selskabet. Vi lukker for strømmen. De har ikke betalt.
"Visse ord skjuler andre." Bedstefar, hjælp mig.
Hvornår slukker I så?
Det svar er da til at forstå. Jeg henter et stearinlys.
"Visse ord skjuler andre."
Selvfølgelig!
Kære Arthur. Jeg vidste, du ville løse min ordgåde.
Du må være mindst ti år, siden du er så kløgtig.
Selv harjeg ikke været alt for kløgtig, og hvis du læser dette, -
- erjeg sikkert død.
Opgaven at fuldføre min mission tilfalder derfor dig.
Hvis du vil påtage dig den. - Det vil jeg.
Det tænktejeg nok. For at komme til minimoysernes land må du vide, -
- på hvilken dato den næste passage viser sig. Det sker én gang årligt.
Tag min evighedskalender.
På den tiende fuldmånes nat, når klokken slår midnat, -
- vil måneskinspassagen åbne sig.
Følg mine anvisninger, og hele verden vil være mellem dine hænder.
Den 1. august...
Det er jo i dag.
Kommer tid, kommer råd, Arthur. I morgen finder vi en løsning.
Godnat, bedstemor. - Godnat.
Hele verden mellem mine hænder...
På skorstenen er der en knap.
Drej den hele vejen til højre og så tilbage mod venstre.
Der er kun 20 minutter til midnat. Jeg må gøre noget.
Begiv dig hurtigt ind på mit arbejdsværelse, hvis døren er åben.
Er den låst, -
- har din bedstemor været i aktion. Så må du være opfindsom.
Jeg troede, du var i bad. - Nej, jeg hentede min sovemedicin.
Og hvis du ikke går i seng lige nu, får du lov at drikke hele flasken.
Af sted.
Jeg bryder mig ikke om det, men jeg låser din dør.
Jeg vil ikke have, du gør noget tåbeligt i nat.
Alfred, hvad laver du? Læg dig til at sove.
Er det på grund af fuldmånen, eller hvad?
Tak, Alfred.
Bedstemor?
Skorstenen.
"Hav altid nøglen på dig."
Haven, træet, teleskopet... Du godeste.
Jeg må have mere lys.
Jeg har set bedstemor gøre det så tit.
Håndbremsen.
Perfekt.
Det må du undskylde.
Nu skal jeg bruge figurerne.
Alfred!
Arthur?
Kom med mig.
Hej.
Du må af sted. - Skal I ikke med?
Kun én kan bruge porten.
Og du er bedst egnet til at bekæmpe M den Modbydelige.
Maltazard?
Du må aldrig nævne det navn. Det betyder uheld.
Din bedstefar drog ud for at besejre ham. Nu må du fortsætte hans kamp.
Tak, men jeg må hellere overlade pladsen til en af jer.
I er så store og stærke. - Dit hjerte er det mægtigste våben.
Første ring for kroppen. Tre hak...
...mod højre.
Anden ring for ånden. Tre hak...
...mod venstre.
Og tredje ring.
En hel omgang...
...for sjælen.
Nu er porten åben. Nu kan du præsentere dig.
Sørg for at være overbevisende. Du har kun fem minutter.
Der er en... med...
Archibald? - Nej.
Præsenter dig.
Jeg er hans barnebarn, Arthur. Hvad hedder du?
Saimono Matrodoy de Betameche.
Kald mig bare Beta. - Hyggeligt at møde dig, Beta.
Jeg håber, du har en god grund til at bruge strålen. Det er forbudt.
Det er en nødsituation. Om to dage bliver haven ødelagt.
Er du også en spøgefugl, unge mand? - Det er ikke nogen spøg.
En entreprenør vil tromle den flad og opføre boligblokke.
Hvad er det for noget? - Enorme huse af beton.
De vil ødelægge haven og alle blomsterne.
Det kan kun forhindres, hvis jeg finder min bedstefars skat.
Så kan jeg betale entreprenøren hans penge tilbage.
Storartet. Når enden er god, er alting godt.
Nej! For at kunne gøre det må jeg ned i jeres verden og lede efter skatten.
Det går ikke bare sådan uden videre.
Først skal Rådet indkaldes, så du kan fremlægge din sag...
Og om to dage bliver I alle sammen tromlet flade!
Det erjo en nødsituation. - Dit folks fremtid er i dine hænder.
Du har ret. I mine hænder. Det kræver handling. Portner!
Du klarede det flot. - Jeg håber, de bliver overbevist.
Betameche, har du ikke andet at lave end at gå og vække folk?
Passagen er blevet åbnet. - Igen? Folk rejser i tide og utide.
Sidste gang var for tre år siden. - Det er det, jeg mener.
Drengen vil tale med kongen. - Månen først. Er den fuld?
Perfekt. Nu til ringene.
Tre hak til højre for kroppen.
Tre hak til venstre for ånden.
Og en hel omgang for sjælen.
Hvad sker der med mig?! - Du skal ned til minimoyserne.
De vil vise dig vej gennem De Syv Jorder.
Du har 36 timer. Ved middagstid i overmorgen -
vil porten lukke sig i tusind dage.
36 timer? Jeg skal gøre mit bedste.
Held og lykke, Arthur.
Har du nøglen?
Nøglen? Ja, den harjeg.
Gå så hen til låsen. - Låsen?
Det må være den her. - Drej så nøglen rundt.
Jeg bliver dræbt! - Nemlig.
Nej! Nej! Nej!
Velkommen til minimoysernes land. - Jeg troede, jeg skulle dø...
Det erjo utroligt. Se mit tøj. Det er forandret.
Du kan beundre dig selv senere. Rådet venter. Følg efter mig.
Jeg tror, jeg vil tage mig en lille lur.
Hvor langt er de? - Morsomt. De er kun lige begyndt.
Prinsesse Selenia!
Min lille pige... Undskyld.
Prinsesse Selenia, må vore forfædres ånder føre din hånd.
Papa! - Ja?
Papa! - Hvor er du? Min søn.
Det gjorde du med vilje. Kunne du ikke vente med at spille klovn?
Min mission er yderst vigtig. - Og det er min ikke?
Du er alt for arrogant til at trække sværdet op.
Hold så op med at skændes.
Jeg håber, du har en god grund til at afbryde ceremonien.
Det harjeg. Passagen til verden over os blev åbnet i dag.
Af hvem? - Han hedder Arthur.
Archibalds barnebarn. Han siger, en stor ulykke vil ramme os.
Vores ulykke er M den Modbydelige, og vi har ikke brug for denne Arthur.
Som prinsesse tilkommer opgaven at beskytte vort folk mig.
Ja, men min lille skattepige...
Mon hun klarer det?
Det rokker sig. Jeg har det nu, det kan jeg mærke.
Hvad sagde jeg? Alt for arrogant.
Mens prinsessen får vejret, vil vi lytte til den unge mand.
Hvor kommer han fra?
Nuttet, ikke? - Ordinær.
Mig en ære, prinsesse Selenia. - Hvem har fortalt ham mit navn?
Mig en ære, Deres Majestæt.
Nå ja, i lige måde.
Arthur, hvilken glæde! Jeg var gode venner med din bedstefar.
Miro, lad ham være. Vi er lutter øren.
Om to dage vil man ødelægge mit hus og min have. Min og jeres verden.
Og du er måske kommet for at redde os?
Kun penge kan stoppe dem. Det var derfor, min bedstefar kom hertil.
Han ledte efter en skat, og den vil jeg finde.
Din bedstefar var en prægtig mand. Han lærte os mangt og meget.
Han viste Miro, hvordan man styrer billeder og lys.
Men en dag drog han ud for at finde sine rubiner.
Og efter en rejse gennem De Syv Jorder -
fandt han dem i Det Forbudte Land, i storstaden Nekropolis, -
hvor han er enevældig hersker. M den Modbydelige.
Og ingen er nogensinde vendt tilbage fra Det Forbudte Land.
Alarm ved byporten!
Det er bådføreren Gandolo.
Vi troede, han var forsvundet i Det Forbudte Land.
Stop! - Hvad er der i vejen?
Se, der er et hjørne, der skaller af. Det er en fælde.
Det er et malet lærred. Min bedstefar holdt vilde dyr væk på samme måde.
Vi er ikke vilddyr, og vi lader ikke staklen dø. Hold den her.
Du godeste. Gandolo...
Selenia... - Tag det med ro.
Det er en fælde.
Du milde himmel!
Myg!
Luk porten! - Til angreb!
På dem!
Kom så.
Klar til affyring!
Pas på!
Mod paladset!
Skynd dig, far! - Jeg kommer.
Det må du undskylde. Jeg er så klodset.
Jeg trængte også til at strække benene lidt.
Far, søg dækning! - Nej, en konge må være standhaftig.
Og står kun én mand tilbage, vil det være mig!
Vi må slå igen. Tag mit våben. Jeg finder et andet.
Det funker ikke!
D'herrer, så ser vi virkeligheden i øjnene.
Væggene er farlige. Flyv tæt på loftet. Det er sikrere.
Helt enig.
Nu skal I to turtelduer bevise, at I virkelig elsker hinanden.
Lad dem få et sidste kys.
Så er det godt.
Nårjeg fløjter, lader du Romeo finde tilbage til sin Julie.
Angrebsformation!
Åh nej...
Skal vi lege?
Så er det nu.
Kom så.
Det kan ikke være sværere end at køre bil.
Beta, pas på!
Arthur! Jeg glemmer dig aldrig.
Nej, dit fæhoved! Det er ikke spisetid nu!
Ikke derind! Ikke derind!
Vi prøver igen.
Nu kører det.
Én myg er klasket!
Så går vi til den.
Hvor er han dog tapper! Utroligt, som han minder om mig.
Han ville være dig en god ledsager. - Jeg kan klare mig selv.
Hvem er den næste?
Åh nej! - Åh jo.
Betameche! Gør noget! - Jeg er på vej, Arthur.
Han er vel nok en knag.
Når jeg tænker over det, minder han faktisk om dig.
Har du brækket noget? - Min mås er helt følelsesløs.
Hvor har du lært at flyve sådan?
Jeg har kørt bil med min bedstefar. - Det siger jo alt.
Mogoth, op med mig.
Det gik egentlig ganske godt.
I skal få Mogoths vrede at føle!
Op med dig, Mogoth.
Selenia, vores herre vil tale med dig. Du tager hende.
Hvorfor mig? Hvad med dig selv? - Hvorfor mig?
Fire mod én. Skammer I jer ikke? Find en på jeres egen størrelse.
Med fornøjelse. - Kongen længe leve!
Mit barn! Jeg må gøre noget. Dæk mig! Tak.
Det magiske sværd.
Et mirakel!
Nu kan det være nok. Ned på knæ og bed om tilgivelse.
Jeg sagde, ned på knæ og bed om tilgivelse.
Tilgiv os, prinsesse. - Det var der ingen, der hørte.
Vi undskylder allerydmygst, prinsesse Selenia.
Jeg skal overveje det.
Hun er sin mor op ad dage.
Du kæmpede som en prins. - Tak. Sværdet er let som en fjer.
Det er også magisk. Det har siddet i stenen i årevis, men du trak det op.
Du er en helt nu, min ven. Helten Arthur!
Helten Arthur!
Længe leve helten Arthur!
Nu da sværdet er vristet fri, må vi handle hurtigt.
Lad mig fortsætte min mission. - Jeg må desværre give dig ret.
Men det bliver på én betingelse. Arthur er tapper og ædel.
Han tager med dig. - Hvis det er dit ønske.
Flot klaret.
I skal nok gå godt i spænd.
Fri bane!
Nu har du vel ikke glemt noget? - Nej, giv bare slip.
Skal vi absolut have Betameche med?
Hvis du skulle møde en bebrillet muldvarp, der lyder navnet Mino...
Han er min søn. Han har været forsvundet i tre måneder.
Du kan regne med mig. - Tusind tak, Arthur.
Kom så, helt. - Vent på mig!
I kunne godt tage at vente lidt.
Nu håberjeg ikke, de går i nogen fælder.
Jeg har sovet som en sten.
Arthur, du skal op.
Selenia, sæt farten ned.
Det var dig, der absolut ville slæbe som en gamulle.
Hvad er en gamulle? - En stor pakymolte.
Hvad er så en pakymolte? - Sådan en.
Har du noget mod pakymolter med? - Min lommekniv med 300 funktioner.
Kniv, tang, sæbebobler, spilledåse. Og når det går hedt til, en vifte.
Så er der selvfølgelig tulippo, matachet, soluket, siflet...
Kan den også skære din tunge ud? - Nej, men det erjo dit speciale.
Bliv, hvor I er.
Løb, nårjeg siger til.
Nu.
Så er vi her.
Nogen hjemme? - Her er ikke trængsel.
Når du har prøvet det, vil du forstå hvorfor.
Undskyld, jeg troede, De var en klokke.
Jeg var ikke klar over, at De var levende.
Hallo, stupido.
Skal du gokke mine kunder ned? Jeg har ikke for mange i forvejen.
Jeg er prinsesse Selenia. - Ja, og det er din stupido bror.
Hvem er så ham, der slår på mine kunder?
Jeg leder efter min bedstefar.
Sådan en transporterede jeg for et par år siden. En særling, -
der ville sendes langt ind på se¨l¨dernes enemærker. Til Nekropolis.
Det er min bedstefar! Og det er der, vi skal hen.
Udsolgt!
Nekropolis. Så vil I vel til månen bagefter.
Vi bad ikke om månen. Bare tre billetter til Nekropolis. Er du med?
Arthur!
Har du smadret min dør for at stjæle nøglen?
Svar mig!
Sikke etjob. Denne vej. Det må gerne blive i dag.
Sådan, ja.
De der er ikke til pynt. I får brug for dem.
Arrivederci.
Bilen? Hvad laver den der?
Nekropolis, I guder...
Der var den.
Hvor er den sej.
Jeg har også en i lyserød. - Beta, vi har rigeligt med lys.
Hvor skal vi hen? - Herfra og dertil.
Det er lige neden under vandbeholderen.
En kæmpe vandbeholder i hænderne på den slyngel.
Hvem? - Den modbydelige...
Nå, Maltazard.
Er der aldrig nogen, der har lært dig at vare din mund?
Arthur!
Bedstemor?
Så er der afgang!
Hvor lang er turen? - Kort.
Hvis vi da undgår ubehageligheder. - Hvad mener du med det?
Døren er smadret. Vi er fanget.
Hvad var det? - Aner det ikke.
Og jeg tror heller ikke, vi har lyst til at vide det. Nu vil jeg ud.
Ups.
Hold godt fast.
Det er nu bedst, når det holder op.
Nogen kommer galt af sted med det her. Jeg må hellere holde det.
Vand!
Få os op herfra, Arthur!
Det bliverjer, der skal få mig op. Min båd er sprunget læk.
Minimoysere kan ikke svømme.
Jeg skal nok redde jer.
Arthur! - Jeg er på vej!
Jeg kender floden her. Den slår en bugt til højre og så til venstre.
Så for at indhente dem skal jeg bare løbe lige ud i fugleflugtslinje.
Se, jeg lod jer ikke i stikken. - Genialt. Nu kan vi drukne alle tre.
Vi skal ikke drukne. Er du bange for en flod?
Ikke for floden, men for dét!
Har den store helt nogen ideer? - Selvfølgelig.
Beta, har du et reb i din lommekniv?
Nej, det er kun i den lille model.
Jeg har det.
Bare fordi vi skal dø, kan du ikke tillade dig alt.
Jeg skal bruge snøren til at gribe fat i træet.
Jeg ved ikke, om det er en god ide. - Men det ved jeg.
Har du nogensinde kastet et sværd? - Nej, men det er vel ligesom dart.
Betameche først, Selenia bagefter.
Så er det dig, Selenia.
Skynd dig, Betameche. - Jeg glider!
Selenia, brug begge hænder. - Det kan du godt glemme.
Vi er reddet. - Ikke helt.
Kom nu, vi har ikke hele dagen. - Jeg er på vej!
Du må indrømme, at han er ret adræt.
Det er nemt nok, når man har begge hænder fri.
Du var for sej.
Ja, sejt nok. Giv mig så min snøre.
Det var så hårdt at miste min mand. Hvordan skal jeg leve uden Arthur?
Han er nok bare løbet lidt væk, fordi han er ked af de triste begivenheder.
Vi skal nok gøre alt, hvad vi kan for at finde ham.
Hvad var det? - Mennesker.
De kan larme dagen lang. Kortet er helt opløst. Hvordan finder vi vej?
Vi pejler efter solens bane i morgen. Nu finder vi et sted at sove.
Et behageligt sted. Jeg er helt øm.
Hvis der er mere brok, kan du sove under en bullimant.
Hvad er en bullimant? - En gamulle, bare meget større.
Jeg skal bruge din kniv. - Så gerne. Hvor er nu limen henne?
Undskyld.
Giv mig den. Du gør nogen fortræd. - Jeg fik den lige til min fødselsdag.
Hvor gammel er du? - 300 år. Om kun 60 år erjeg voksen.
Hvor gammel er Selenia så? - Knap og nap 1000 år.
Hun har fødselsdag om to dage. - Hvordan virker den?
Sådan.
Hvad laver hun? - Reder seng.
Jeg er helt udkørt.
Godnat.
Han har vist ikke søvnproblemer. - Han er også stadig ung.
300 år er ikke så lidt.
Hvor dejligt.
Og dig? Fylder du virkelig 1000 år om to dage?
Ja. Og om to dage efterfølgerjeg min far på tronen -
for at våge over minimoyserne, indtil mine egne børn en dag -
fylder 1000 år og efterfølger mig. Sådan er vores tradition.
For at få børn skal du have en mand.
Det bekymrer mig ikke. Jeg har hele to dage til at finde en.
Godnat...
...Arthur.
Godnat, prinsesse.
Arthur!
Så står vi op, drenge. Vi har en lang rejse foran os.
I skulle stå op.
Ny taktik.
Så er det i bad!
Det var en voldsom vækning. - Hun har vækket mig sådan i 300 år.
De her er endnu bedre end de andre. Smag engang.
Lækkert. Hvad er det?
Guldsmedeæg.
Kom og se her.
Det var dog hæsligt!
Ja, set hernedefra er det måske ikke så kønt.
Har I nogen ide om, hvad det er?
Det er et kunstvandingsanlæg. - Mere vand?
Jeg anede ikke...
Er det dig, der har bygget den rædsel?
For at vande bedstemors radiser. - Spiser I de ækle knolde?
Bare den ikke kommer i kløerne på M. Så ved jeg, hvad han vil gøre med den.
Giv agt! - Pas dog lidt på.
De stjæler mine sugerør. - De skaffer dem af vejen. Fint.
Tænk dog, før du åbner munden. M ved, at minimoyserne hader vand, -
og Arthur har givet ham mulighed for at transportere vand.
Hvor mon han vil lede det hen? - Til landsbyen.
Arthur, hvad skal du? - Gøre skaden god igen.
Mennesker er skøre i bolden. - Det er muligt, men Arthur har ret.
De vil fragte sugerørene til Nekropolis, og vi tager med.
Det er pænt af dig at tage med. - Ellers laver du jo bare ulykker.
Skynd dig nu, Beta.
På den igen...
Ved du, hvor vandvejen ender? - Alle floder mødes før eller siden.
Du får de mest geniale ideer. - Jeg ordner det.
Giv mig din snøre igen. - Aldrig i livet!
Hold godt fast.
Jeg hader offentlige transportmidler.
Hvad laver I dernede?
Hvis se¨l¨derne finder os, kan vi ikke fortælle dig det.
Problemer? - Jeg tjekker bare harmonikadelen.
Vi vil kun have stammerne. - Nå ja, fedt nok.
Rub neglene. Herren venter. - Nå ja, fedt nok.
Bliv her, til jeg henterjer. - Fedt nok.
Hvor er så de flygtninge? - Gemt et megadiskret sted.
Sejt, ikke? - Jo, og megadiskret.
Jackfire til hele bordet? - Ja tak.
Fint nok. - En omgang. Jeg giver.
Helt til randen.
Længe leve De Syv Jorder.
Lige, hvad jeg trængte til. - Det gjorde godt.
Det er den bedste Jackfire i byen.
Undskyld. Skål for De Syv Jorder!
Herligt!
Her har I intet at frygte. Jeg er boss her, og jeg hedder Max.
Hej, Max! - Hvem er den unge dame?
Selenia, datter af kejser Sifrat den 15. af Matrodoy, -
hersker over Den Første Jord.
En fornøjelse at møde dig. Jack, en omgang mere.
Yo, Easylow! - Ja, chef?
Fyr op for den her fest. - Okay.
Må jeg få æren af denne dans? - Vi må videre. Der er lang vej endnu.
Naturligvis.
Hun er også for gammel til mig. Hun er 1.000 år, og jeg er kun 10.
Hvorfor sidder sådan en sød dreng med et tomt glas?
Ellers kunne du jo ikke fylde det for mig.
Jeg kan lide din humor. Vi to skal nok blive venner. Jack!
Ro på.
Hvis du står og skal finde en mand, stiller jeg mig gerne til rådighed.
Man er vel hjælpsom. Og desuden har jeg kun syv koner.
Syv koner? Det må være hårdt for dig.
Jeg kan lide at knokle. Nat og dag, alle ugens syv dage.
Og jeg kører aldrig træt. - Pragtfuldt.
Hvor skal jeg skrive under? - Det er fuldstændig ligegyldigt.
Beklager, men han har andre forpligtelser.
Selenia, fylder du virkelig 1.000 år?
Ja, men vi tæller år efter seleniellernes blomstringer.
Nå, seleniellerne. Hvor gammel erjeg så?
På alder med mig. - Det er jo fantastisk.
Har du også engang været en lille pige ligesom mig? En dreng, mener jeg.
Var du en lille pige som dem i min verden?
Nej, jeg er født, som jeg er. Jeg har aldrig været uden for De Syv Jorder.
Er det Maltazard? - Nej. Det er kun Darkos, hans søn.
Darkos, hvilken ære.
Der er en svedig stemning her i aften.
Det ser jeg. Holder man fest uden at invitere sine venner?
Nej da, det var ikke planlagt. Det er bare for at imponere de nye kunder.
Nye ansigter?
Advar mig, hvis han kommer herhen.
Darkos, hvad så?
Selenia, hvad laver en prinsesse af din byrd i sådan en bule?
Jeg ville bare have en svingom. - Godt, så lad os danse.
Darkos, søde ven, jeg ville hellere dø end danse med dig.
Som prinsessen ønsker. Du skal komme til at danse ind i evigheden!
Easylow, giv den en spand kul. - Tag dem!
Arthur, pas på!
De forstår at bide fra sig. Lad os se, om det svinger for dem.
Ha! Ha! Ha!
Har vi ikke brug for forstærkning?
Der er krummer i ham.
Tre mod en? Så tredobler jeg kraften!
Nej, hvor yndigt. - Det er alt for galt.
Sådan, min tøs!
Du skræmmer livet af mig. Jeg har tabt min kniv. Jeg må finde noget andet.
Har du fundet noget?
Min kniv!
Det kalder jeg underholdning!
Så lukker butikken.
På dem. - På dem, min bare.
Jeg har dem!
Der var en, der bed mig! - Tænd lyset.
Hvad foregår der? - Jeg adlyder din ordre.
Klokken 10 er lukketid, og klokken er 10 nu.
Udvidet åbningsbevilling er hermed tildelt!
Cool. Vildt cool.
Følg efter mig.
Hvis I følger den her vej, sker derjer ikke noget.
Kortet her er fra Max. Det vil føre jer direkte til M's hovedkvarter.
Det er godt, jeg ikke skal med.
Flytjer.
Jeg vil have fingre -
i dem!!!
Hvad var det for et grufuldt hyl? - Bare Darkos, der får et føl.
Tror du, Max kan forsinke ham? - Det trorjeg godt, vi kan regne med.
Hvordan kan du dog stole på den fyr?
Begynd nu ikke på det, Betameche. Bare gå, og ti stille.
Hvad er det for en knurren? - Jeg kan ikke høre noget.
Det siger du bare for at gøre mig bange.
Det er den afskyelige snemand. Du har vækket ham, og nu vil han æde dig.
Sikke en overraskelse. - Hvor er Arthur?
Ude i haven. - I haven?
Så er vi her. - Uden dig ville vi være fortabt.
Giv mig din kniv. - Bare du ikke ødelægger den.
Kom så, drenge. - Prinsesserne først.
Mænd er åbenbart kun gentlemen, når det passer dem.
Så er det prinserne.
Så er det vel min tur.
Er han forsvundet?
Jeg fortalte ham historier om hans bedstefars oplevelser i Afrika.
Og jeg fortalte om minimoyserne. - Mini-hvaffornoget?
Minimoyserne. Og han fik så den ide, at de måtte bo ude i haven.
Det erjo bare eventyr. - Naturligvis.
Men jeg begik den fejl at fortælle ham, at vi er i pengenød, -
så han satte sig for at finde den skat, hans bedstefar har skjult.
En skat?
Hvad nytter det med en skat, hvis Arthur ikke kan få glæde af den?
Arthur skal nok dukke op. Han har vel bare brug for at være lidt alene.
Lys ned i hullet, ikke i mit ansigt.
Skynd dig.
Det vrimler med se¨l¨der. - Det er derfor, vi gemmer os.
Hvad laver de? - De slæber vist mad til deres herre.
Tror du, han er derinde? - Hvad vil du gøre, Selenia?
Give ham maden galt i halsen. - Det bliver han ikke glad for.
Her skilles vores veje, Arthur. - Jeg troede, vi var et team.
Ikke mere. Du skal finde din skat, og jeg skal gøre det af med M.
Hvis det lykkes, mødes vi her. - Og hvis ikke?
I så fald overdragerjeg alle mine kræfter til dig.
Hvad mener du?
Bliv en god konge. - Men...
Tillykke, det var et dejligt bryllup. Et af de bedste, jeg har været til.
Klart, klassisk og kort. - Lidt for kort.
Du fik hendes hånd og hjerte. Kan man forlange mere?
Tja, hvad med en fest?
Hvis jeg må have lov, står jeg gerne for at arrangere lidt festivitas.
Jeg sleb det sværd i dagevis. Den lyd tagerjeg aldrig fejl af.
Og hvem skulle have kunnet vriste sværdet fri af stenen, -
hvis ikke du, Selenia?
Det glæder mig at møde dig. - I lige måde.
Så kan jeg dræbe dig. - Hvorfor så hadefuld?
Du forrådte dit folk, slagtede og slavebandt hele folkeslag. Dit uhyre!
Gør dig ikke klog på uhyrer og ting, du ikke begriber.
I tidernes morgen varjeg kendt som Maltazard den Gode, den Barmhjertige.
Man viste mig en sådan tillid, at da den tusindårige tørke kom, -
blev jeg valgt til at drage ud i verden og skaffe vand -
og så mange rigdomme, jeg kunne skrabe til mig. Maltazard Erobreren!
Man hyldede mig, da jeg drog af sted, -
men jeg udstod prøvelserne alene. Den barske natur, de glubske rovdyr -
og blodtørstige stammefolk, der lå på lur i sygdomsbefængte afgrunde.
Men jeg overlevede det hele og vendte sejrrig hjem til min landsby.
Maltazard den Heltemodige!
Men de mange sygdomme, jeg havde pådraget mig under rejsen, -
begyndte at vansire min krop.
Folk blev grebet af en frygt for at blive smittet.
Man holdt op med at tale til mig og undgik mig som pesten.
Og hurtigt blev jeg kendt som M den Modbydelige.
Det er ikke, hvad der står i historiebøgerne. Det siges, -
at da du vendte hjem, festede du i månedsvis.
Du svælgede i druk og andre udskejelser, -
og du begyndte sågar at pleje omgang med giftige insekter.
Såsom en ung og køn snudebille. - Ti stille!
I gav hinanden jeres kræfter. - Jeg vil ikke høre mere.
Jeg var fuld.
Hvis man ikke kan tåle mosten... - Ja, jeg gav slip på hæmningerne.
Hun stjal et enkelt kys fra mig, og det har ødelagt hele mit liv.
Vær mere kræsen næste gang.
Næste gang vælgerjeg den smukkeste af alle kvinder.
Jeg har set hende folde sig ud som en liflig blomst, -
som jeg længe har drømt om at plukke.
Blomster kan have torne.
Ja, og kun denne dejlige blomst har magt til at udfri mig af trolddommen.
Så kan jeg blive mig selv igen. - Kun med en prinsesses første kys.
Ja. Og hvis mine oplysninger holder stik, er du stadig ugift.
Dine oplysninger er en smule forældede.
Herre... Det er mig, Bruce. Jeg har fået ny hjelm.
Sig frem.
Du er kløgtigere, end jeg troede, Selenia.
Du ønskede ikke at redde mit liv. Forvent ikke, atjeg skåner dit.
Men du skal ikke dø med det samme. Du skal pines lidt først, -
mens du ser dit folk blive udslettet.
Du er et uhyre. - Det er min kones skyld.
Før hende væk!
Lad mig være! Slip mig!
Jeg føler mig allerede som enkemand. Vi må ud, Beta. Vi må finde på noget.
Hvad med de kræfter, hun gav mig med kysset?
Det hjælper ikke at kvæle ham. Spar på kræfterne, hvis I vil spise.
Hvis I vil have mad, må I lære dem noget nyt hver dag.
Det giver god mening. Viden er den eneste sande rigdom.
Hvad vil de vide? - Hvad som helst?
Alt fra naturlovene til opskriften på grønærter. Jeg lærte dem at skrive.
Og at male store lærreder, at styre lys med spejle og transportere vand.
Hvor ved du det fra?
Fordi det er min bedstefar, der har opfundet alle de vidunderlige ting.
Mit barnebarn! Hvor erjeg glad for at se dig igen.
Hvor er du dog blevet stor. - Jeg er nærmere blevet mindre.
Du har ret. Men hvordan er du kommet herned?
Jeg løste din gåde. - Ja, min gåde. Du er en sand helt.
Hej, Archibald. Kan du huske mig? - Betameche? Er det virkelig dig?
Hvor er det godt at se dig. Hvordan har din far, kongen, det?
Og din søster, prinsesse Selenia?
Selenia...
Jeg svigtede, Arthur. Tilgiv mig. Alt er tabt.
Nej, så længe vi er i live, er intet tabt.
Du er så fuld af håb. - Vi må aldrig opgive håbet.
I går varjeg bare en ensom dreng, og i dag blev jeg gift med en prinsesse.
En lykkelig prinsesse, fordi hun endelig har fundet sin drømmeprins.
Ikke for noget, men bør I ikke vise respekt for traditionen?
Han har ret. Hvad tænkte jeg dog på?
Archibald, hvordan har du det?
Slet ikke dårligt. Hvor er det skønt at se dig igen.
Hvad for en tradition?
Efter det første kys må man vente 1000 år -
for at sætte kærligheden på prøve. En sjælden gave er altid mere værd.
Og det er min pligt at følge lærdommen i Den Store Bog.
Du burde gøre det samme i stedet for at gå og kysse på mig.
Kom så, små turtelduer. Det er showtime!
Porten er åben, chef.
Det var mig, der lærte dem alt det, som de nu vil bruge imod os.
Og det var mig, der gav dem sugerørene.
Se, det er Mino, Miros søn!
Skatten!
Archibald!
En fornøjelse at se dig igen. - Den er helt på din side.
Er du ikke stolt af det, jeg har skabt ud fra din viden?
Det har kun til formål at skylle minimoyserne væk.
Mere end det. Jeg vil drukne, tilintetgøre og udrydde dem.
De vil dø med mit navn på deres læber. Sig efter mig:
Maltazard.
Du er i sandhed et uhyre. - Men jeg er også storsindet.
I er hermed frie.
Nu skal I bare følge tunnellen, så er I hjemme på nul komma fem.
Du sætter den jo under vand. - Selenia dog...
Hvordan kan du tro det om mig? Forsvind så.
Høje konge... Må jeg få et sidste ønske, inden jeg dør?
Ham kan jeg lide. Hvilket ønske?
Jeg vil gerne give dette armbånd til min ven Mino.
Det er i orden.
Jeg skal nok redde dig. Men du må give mig signal klokken 12 middag.
Jamen hvordan det? - Brug dine spejle, Mino.
Nu er det nok. Tålmodighed er min eneste egenskab, der er grænser for.
Jeg vil give jer et forspring på tre minutter.
Gid han må rådne op i helvede. - Han er i sit eget helvede.
Darkos. Gør klar til at åbne sluserne.
Skynd jer!
Er der noget guf? Der skal gerne lidt guf til en god forestilling.
Jeg kan ikke mere. - Skynd dig nu, bedstefar.
Fortsæt I bare. Jeg vil møde min død her med en smule værdighed.
Kom nu, bedstefar. - Hvad nytter det?
Vi må indse, at det er ude med os.
Deres Højhed, et udvalg af lækkerier.
Himmelsk. Kom med flere. - Javel.
Der må være en løsning.
Vi kan kun bede til, at der sker et mirakel.
Jeg har allerede bedt skovens gudinde om alt for mange mirakler.
Et mirakel! Du sidder på det, bedstefar! Se!
Kom og giv mig en hånd.
Kom, skub!
Hvad er det? - En Ferrari 250 GTI med 12 cylindre.
Kan du køre sådan en? - Selvfølgelig. Træd nærmere.
I guder.
Bingo!
Skynd dig at komme ind, Arthur. - Den skal trækkes helt op først.
Det er første gang, jeg har en pige med ud at køre.
Lad os håbe, det ikke bliver sidste gang.
Hurtigere!
Bare der ikke er fartkontrol her. - Til venstre!
Du må godt sige til lidt før. - Okay. Til højre!
Hvilken vej nu? - Ned!
Jeg har det skidt. - Hold ud. Vejen er mere jævn her.
Det lyder, som om der løber vand neden underjorden.
Hører du nu stemmer? Snart ser du vel små englebasser -
og tårnhøje spøgelser med spyd og rustning?
Vend dig om. Der står nogle store mænd med halskæder og fjer.
Hvad er klokken? - Øjeblik.
Lfølge vores beregninger når vandet landsbyen om tre bolde.
Hvad er klokken? - Fem i 12.
Kun fem minutter igen og intet nyt. - Det skal nok lykkes dem.
Måtte guderne høre dig, Miro.
Der er porten!
Vi klarede det!
Du går ikke i stå, vel? - Undskyld.
Vi må ud og løbe!
Hvad er det for en rumlen? - Jeg har en frygtelig anelse.
Far, det er mig, Selenia! - De er vendt tilbage!
Luk porten op!
Luk porten i! - Tag nu og bestem dig.
Alle hjælper til!
Du gjorde det, farmand. Du er nu enehersker over De Syv Jorder.
Jeg giver ikke en snus for titler og grader. Men jeg må indrømme, -
at det føles skønt at være verdens herre. Lad os forberede os.
Porten ser ud til at holde. - Ikke længe.
Mine børn! - Papa! Vi har sådan savnet dig.
Kære børn, I er det dyrebareste i verden!
Hvad er der i vejen?
De har lukket for telefonen. Hvad er der i vejen?
Udenfor! Fem!
Blæksorte! - Hvad er det, du fabler om?
Du må ikke gå fra mig!
Klokken er 12! Om ét minut.
I har kun ét minut.
Vi kan kun holde vandet ude i en time, men jeg regner med dig.
Du er jo en af os nu, og du er altid velkommen her.
Den anden omdrejning er for ånden.
Vore liv er i jeres hænder. Vi regner med jer.
Bare rolig. Arthur har en plan.
Her bliver kedeligt uden dig. Kom snart igen.
Ved den tiende fuldmåne.
Ti fuldmåner er tid nok til at vise respekt for traditionen.
Rend mig i traditionerne.
Tredje omdrejning er for sjælen.
Vi ses om ti fuldmåner!
Tak. - Er du okay?
Mor!
Skat?
Arthur? Hvor har du været?
Nede hos minimoyserne. - Mini-hvaffornoget?
Mor? Bedstefar!
Er du okay?
Mine brødre!
Hvor er det dejligt at se jer!
Der er ingen tid at spilde! Vi må af sted!
Klokken er tolv på slaget, og ikke en sjæl i sigte.
Selvom det er en skøn søndag, Herrens egen dag, -
er miraklet udeblevet.
De har ret, Davido. Det er en skøn søndag.
Vi skal vist underskrive nogle papirer. Vi går ind i dagligstuen.
Jeg trækker tiden ud, mens du finder skatten.
Mino! Hvor er du?
Det her bliver ikke nemt.
Lys!
Jeg lovede jer rigdom og magt, og Maltazard holder altid sine løfter.
Intet kan stoppe os nu. De Syv Jorder er mine.
Jeg mener selvfølgelig vores.
Kan du sige mig, hvad klokken er? Jeg er lidt langsynet.
Den er 12. - Tak.
Mine frygtløse og tro krigere, lad festlighederne begynde!
LYS
Hvis jeg gør det omvendt, burde lyset reflekteres opad.
Mino, du er den bedste.
Hvad er det, han gør? Den idiot afslører vores position med strålen.
Sluk for strålen! - Undskyld, jeg er også hørehæmmet.
Tåbe! Du skal komme til at fortryde, at du trodsede Maltazard.
Det var da ikke noget særligt. Kom med ham.
Pas på, jeg kan godt blive bister. - Ja, den er god med dig.
Jeg har den!
Hvad er dog det for et monstrum? - Jeg ved det, herre. Det er en...
Det er jo vand!
Far, de har blokeret røret. - Pokkers!
Hvad skal jeg gøre?
Hvad med mig? - Dig udnævnerjeg til hærfører.
Tak, far. Men er der ikke plads til én mere på din myg?
En hærfører forlader aldrig sin post.
Far!
Mino? Kom nu...
Mere kaffe? - Nej, ellers tak.
Jeg vil bare have en underskrift. - Så gerne. Hvor er nu min pen?
Sikke en nydelig pen. - Vi har spildt rigelig tid. Skriv!
Og nu...
...pengene.
Nå, pengene? - Nu vil jeg gerne se Dem trylle.
Her.
Flot, min dreng.
Godt så...
Gode kunder er lig med gode venner, ikke sandt?
Værsgo. Så er vi kvit.
Og dermed siger jeg farvel.
Farvel.
Ingen rører sig!
Så var det derfor, De ville have vores jord.
Selvfølgelig. Jeg er grisk.
En aften havde De drukket for meget og fortalte mig om skatten.
Men nu er den min. Tak for hjælpen, knægt.
Farvel. Mig ser I aldrig mere.
Jeg rejser nemlig langt, langt væk.
Du kommer med mig.
Slip mig. Jeg kender guvernøren!
Nu skal jeg tage den. - Pas bedre på dine gaver næste gang.
Det er vist bedst, jeg tager den.
Bare rolig, Mino. Jeg hjælper dig.
De klarede det.
Min dreng...
Gid Mino kunne have set det her. - Jeg forstår dig godt.
Men vores folk er reddet, og det er da noget at være taknemmelig for.
Vent. Jeg tror, jeg ved, hvad det er.
Det erjo Mino! - Min søn!
Far! - Åh, min dreng!
Når enden er god, er alting godt. - Ikke helt.
Må jeg?
Lad os skåle.
Så er der serveret.
Hvad er det? - Min livret: Afrikansk girafhals.
Rosie, vågn op.
Hver gang hun bliver ophidset, går hun omkuld.
Hvor er Arthur?
Han skulle lige vaske hænder. Han kommer om lidt.
Kun ti fuldmåner mere, Selenia.
Jeg venter på dig.
Oversættelse: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service 2007